NX ON NETFLIX ESITTÄÄ
Ehkä paras tapa ymmärtää stoalaista japanilaiskulttuuria -
on matkustaa metrolla.
On hiljaista.
Kohteliasta.
Pidättyväistä.
Seuraava pysäkki Akihabara.
On tietty systeemi.
Ovet aukeavat vasemmalla.
Järjestys.
Miten tällainen kulttuuri -
luo tällaista?
Aloin tutkia minulle täysin tuntematonta asiaa.
Synkkää, kieroutunutta, hullua maailmaa animen,
mangan -
ja vastakulttuurin parissa.
Kuten monet länsimaalaiset, luulin animen olevan Hello Kitty -hahmoja,
koulutyttöjä ja sateenkaarenvärisiä poneja.
Mahtavaa!
Jos mielistelisin edes osan tuosta,
kuolisin häpeästä.
Mutta se on usein synkkää ja kieroutunutta.
Anime vaikuttaa myös Hollywoodiin.
Ja vaikka en tiedä siitä mitään,
päätin tehdä itsestäni anime-asiantuntijan.
Ja ehkä paremman elokuvantekijän.
Eikö niin?
Mitä anime siis on?
Olipa sitten kaltaiseni aloittelija tai Otaku-fani, on varmaan miettinyt:
Miten kukaan voi keksiä tällaista?
Tai tällaista?
Tai varsinkin -
tällaista?
Keitä ovat luovat ja häiriintyneet voimat -
nykypäivän innovatiivisimman animen takana?
Yhdenmukaisessa kulttuurissa -
tämän taiteen suosio voi vaikuttaa ongelmalta.
Mutta voisiko se olla ratkaisu?
Ratkaisu mihin?
Syöksyin anime-klippien maailmaan -
ja vastausten sijaan löysin lisää kysymyksiä.
Kyllä, Netflix palkkasi minut tähän, mutta se ei ollut vain työtä.
Siitä tuli pakkomielle.
Minun oli löydettävä animen sielu,
perehdyttävä sen nerokkaisiin luojiin ja kurkistettava verhon taakse.
Tulossa on eeppinen anime-matka.
Jännittävää, eikö?
Ainoa ongelma on, että olen L.A:ssa.
Eikä ole hajuakaan, miten se onnistuu.
Kaikki alkoi Castlevaniasta.
Se oli synkkä, sairas ja kaunis.
En voinut olla miettimättä, kuka sellaista tekisi.
Löysin hänet. L.A:n siisteimmän anime-tekijän.
Häntä kutsutaan digitaalisen ajan Quentin Tarantinoksi.
Mutta kuka on Adi Shankar?
Googletin juuri aikamatkailusta.
Olen aikamatkailija.
Olen tulevaisuudesta, en tältä aikakaudelta.
Miten Castlevania muuttui...
TUOTTAJA
...unohdetusta videopelisarjasta Netflixin hittisarjaksi?
Tein työkseni elokuvia.
Osa päätyi teatteriin ja menestyi.
En ollut kiinnostunut elokuvista.
Halusin tehdä fanivideoita nettiin.
Julkaisin videoni Power Rangersista ja James Bondista viikon sisällä toisistaan.
Osasta tuli valtaisa hitti.
Se on ollut mielenkiintoista, koska en ollut ajatellut uraani siinä mielessä,
mutta eräs räppäri selitti asian minulle.
Hän soitti: "Miten menee? Kanye tässä."
Olin ihmeissäni: "Mitä? Haloo?" Sitten tapasimme.
Räppärit pitävät sitä "mixtapenani", mikä saa tuntemaan itseni siistiksi.
Minusta ne ovat vain fanivideoita, vähemmän siistejä.
Fanivideot saivat Netflixin tviittaamaan minulle.
Oli tviitti, jossa pyydettiin tapaamista.
Ja se johti Castlevaniaan.
Kun olin lapsi, en olisi uskonut, että muutkin pitävät samoista asioista.
Se ei ollut coolia. Niistä pitävät esittivät, etteivät pitäneet.
Ja nyt ihmiset pukeutuvat Gokuksi.
Se on mahtavaa. Minulla on oikeasti voimahanska.
Siihen tulee valo.
Vartuin Hongkongissa. Siellä näytettiin -
TV:ssä upeaa animea, joka ei koskaan ollut englanniksi.
En tiennyt juonesta, mutta pidin siitä, miltä se näytti.
Ajattelin, että teemme vielä oman versiomme, joka näyttää tuolta.
Kun Netflix sanoi: "Kyllä.
Tee oma anime-versiosi tästä videopelistä.
Tee se."
Sitten minä ja Kevin, sarjan toinen tekijä,
me katsoimme toisiamme. Se piti tehdä 2D:nä.
Tyylin oli oltava sama käsin piirretty kuin alkuperäisissä sarjoissa,
joita katsoin Hongkongissa ja joista pidin.
Ne olivat kauniita ja oikeaa taidetta.
Perheeni mielestä työni on väkivaltaista.
Tosi raakaa.
Tässä on Mooshi. Se on ihminen, joten se ymmärtää englantia.
Siihen reagoidaan aina samoin, ja se ihmetyttää minua.
Minulta kysellään, onko Mooshi koirani. Vastaan, että on.
He kyselevät, valitsiko tyttöystäväni sen.
"Ei! Halusin aina tällaisen koiran."
Saan aina saman vastauksen.
He eivät osaa kuvitella minua tämän koiran kanssa.
Vastaan aina: "Mistä oikein puhut?" Millainen koira minulle kuvitellaan?
Rottweilerko? Saksanpaimenkoira? Taistelukoira?
Ehkä robottikoira tai demonikoira? Mitä?
Adi Shankar oli aikamatkaaja.
Halusin mennä ajassa taaksepäin, ennen kuin suostuin tähän.
Hyvä on. Mitä on anime?
Tämä on helppoa.
Tai sitten ei. Mitä on luovuus?
Miten ideoita saadaan?
Instagram ei ole ajantuhlausta, vaan inspiraatiota. Vai mitä?
Vai mitä?
Tunteaksemme animen on tunnettava sen synnyinsija.
Inspiroisiko klassikkodokumentti?
Japani, idän ankkuri.
Kauneuden ja monimuotoisuuden maa, jossa itä kohtaa lännen -
nykyaikaisten vaatteiden, kaupunkien ja teollisuuden suhteen,
mutta jossa noudatetaan yhä tapoja...
Tai sitten ei. Huono ajatus.
Ei. Tutustuaksemme animeen meidän on mentävä Japaniin -
kohtaamaan ne kieroutuneet mielet,
tapaamaan alan suurimmat nimet,
menemään suoraan lähteelle, emosuoneen.
Miksi se syntyi Japanissa?
Ymmärtääksemme animea -
meidän on sukellettava japanilaisen kulttuurin yksityiskohtiin ja nyansseihin.
Miten se onnistuu? Ruoan kautta!
Tokiossa parasta on ruoka.
Haastattelin kulinaristia ja anime-tekijää,
joka käyttää animen raaka-aineita -
ja tarjoilee täysin erilaisen anime-annoksen.
Hei! Olen Sam.
Hauska tavata. Olen Sam.
Hei! Olen Sam.
Tervehdys! Nimeni on Sam.
Hei, olen LeSean Thomas.
Hei, olen LeSean.
Hei, olen LeSean Thomas.
Hei, olen LeSean.
Hei, olen LeSean Thomas.
#NoTerve
IT-kuplan puhjettua New Yorkista oli vaikeaa löytää töitä.
TEKIJÄ
Niinpä ryhdyin freelance-sarjakuvakuvittajaksi.
Muiden lahjakkaiden taitelijoiden lähellä oleminen -
todella inspiroi minua.
Pidän kovasti yhteistyöstä. Siksi animaatio kiinnostaa.
On kivaa työskennellä lahjakkaiden ihmisten kanssa.
Se pakottaa eteenpäin.
Aloin katsoa japanilaisia animaatiosarjoja -
Chinatownissa laittomasti nauhoitetuilta VHS-nauhoilta.
Toiminta oli silloin pientä.
Yhdistin Cannon Bustersiin kaikkea, mistä pidin.
Cannon Bustersin musiikki on yhdistelmä jazzia, sinfoniamusiikkia ja poppia.
Cannon Bustersin tyylissä yhdistyvät asiat,
joita kulutin nuorena 90-luvulla ja 80-luvun alussa.
Matkailu- ja seikkailuohjelmia, japanilaisia roolileikkejä,
Final Fantasy, Secret of Mana.
Tämä oli täydellinen tilaisuus yhdistää kaikki ne elementit.
Lempihahmoni Cannon Bustersissa on Sam,
joka on lyhenne sanoista Special Associate Model.
Hän on kuninkaallinen, korkean profiilin robotti.
Hän on hieman pakko-oireinen, viaton ja näkee ihmisten hyvyyden.
Sarjassa ei ole minuun perustuvia hahmoja.
En ole sellainen tekijä, joka laittaa itsensä työhönsä.
Haluan pitää etäisyyttä yleisöön.
Tuntuu, että japanilaisanimaatio taidemuotona on todella genrejä rikkovaa.
Animaatioita löytyy taaperoille,
lapsille, nuorille ja aikuisille, sekä vielä pornoa.
En tunne itseäni ulkopuoliseksi, vaan ennemminkin vieraaksi.
Animaatio oli porttini Japanin kulttuuriin.
Imin sitä itseeni lapsesta lähtien -
ja tunsin Tokion jo entuudestaan animaation ja sarjakuvien perusteella.
Hauska fakta: Japani käyttää enemmän paperia mangan, japanilaissarjakuvien,
painamiseen kuin vessapaperiin.
Joko japanilaisten on syötävä enemmän kuitua,
tai sarjakuvia on todella paljon.
Anime ja manga eivät ole vain popkulttuuria, ne määrittävät sitä.
Animen kultakaudella animaattorit olivat kuninkaita.
Tai tarkemmin sanottuna keisareita.
Sisällöntuotannon kuninkaita.
Kuin Instagram-julkkiksia, mutta lahjakkaita.
Miten mangasta tulee animea?
Ja miten taitelijat kestävät sellaista painetta?
Kävin haastattelemassa Toshiki Hiranoa,
joka tekee mangasta animea -
ja jolta sain ratkaisevan vihjeen anime-arvoituksen ratkaisemiseksi.
Anime-buumin aikana animaattorit olivat, miten sen nyt sanoisi...
Eivät tähtiä, mutta jotain sinne päin. Heillä oli faneja.
Olen animaattori.
Aloitin animaattorina, ja minusta tuli ohjaaja.
OHJAAJA
Miten aloitat animen luomisen?
ANIME-TUNTIJA
Hyvistä kohtauksista.
Tehdään ensin keskeisimmät kohtaukset.
Bakin kohdalla taistelijan asennot.
Sellaista.
Tyrmäykset ovat parhaita kohtauksia taisteluissa.
Hyvä toteutus vain näyttää hyvältä.
Animessa asiat pitää ensin kuvitella mielessä -
ja rakentaa siitä.
Koska olen animaattori, mietin ensin, mitä haluan näyttää eniten.
Niin se menee. Sen jälkeen lisään kaiken muun.
Kun luo mangaan perustuvaa elokuvaa,
sarjakuva pitää purkaa osiin ja koota uudellaan.
Mutta Bakin kohdalla päätimme noudattaa mangaa. Se oli kiveen hakattu.
Milloin päätit ryhtyä animen pariin?
En koskaan halunnut sitä.
-Etkö? -Halusin olla mangataitelija.
Niinkö?
Käytkö Mandarake-liikkeissä usein?
Käyn joskus, koska TMS sijaitsee Nakanossa,
ja siellä on Mandarake-liike.
Se on oikea mekka.
Siellä on studio ja alkuperäinen Mandarake.
-Niin. -Mitä katselet siellä?
Hahmoja ja käytettyjä kirjoja.
Sellaisia kirjakauppoja ei ole enää montaa.
Ei todellakaan.
Mangaa voi ostaa mangaliikkeistä.
Tai katsella. Siellä on pakko käydä.
Heidän arkistonsa on valtava.
Milloin saat ideoita?
Yleensä suihkussa.
Mutta siellä ei voi tehdä muistiinpanoja.
Ei niin. Niinpä kiiruhdan tekemään muistiinpanoja.
-Niinkö? -Kyllä, tai muuten unohdan.
Piirrät siis kohtauksia ilkosillasi?
En oikeastaan. Kuivaan ensin pikaisesti ja sitten tartun kynään.
Hahmotelmiako?
-Enemminkin lyhyitä muistioita. -Muistioita suoraan suihkusta.
Olen tottunut asumaan yksin.
Minkä sanan googletit viimeksi?
"Netflix."
Ja nyt sinusta on tullut Bakin ohjaaja.
Oliko hauskaa piirtää Hanayama sarjaan?
Hanayamaa ei näy paljon!
Jos sinun pitäisi taistella kuolemaantuomittuja vastaan,
-kenet valitsisit? -En osaa taistella. Häviäisin heti.
Mikä on lempirepliikkisi Bakista?
Lempirepliikkini on: "En välitä paskaakaan".
Sieltä ne tulivat.
Animen kultaiset sanat.
Mutta toisin kuin Baki, minä välitin. Välitin paljonkin.
Niinpä aloin kysellä faneilta.
Mikä heitä ajaa tämän hullun taiteen pariin?
Pelkäsin, ettei Tokioon tulo antaisi kaikkia vastauksia.
Mutta se on animen tarkoituskin. Ottaa riskejä. Olla kuuntelematta neuvoja.
Noudattaa omia sääntöjä.
En antanut kielimuurin olla este.
Olen kuolematon. Sushi on kuin animea, mitä?
Anteeksi, arigato.
Animea ei ole veistetty yhdestä puusta, kuten ei Japaniakaan.
Japani on tätä.
Mutta myös tätä.
Siistiä, eikö?
Se johtuu japanilaisen anime-alakulttuurin -
jakautumisesta yhä hullumpiin alakulttuurien alakulttuureihin.
Ja kun sanon hullu, tarkoitan sitä.
Kuten rockabillyt, jotka pukeutuvat 50-luvun rasvaleteiksi.
Tai gootit.
Tai lolitat.
Tai goottilolitat. Tai steampunk-goottilolitat.
Tiedät, mitä tarkoitan.
Sitten on urheilijat.
Ja tietenkin hevareita.
Death metal on varmasti...
OHJAAJA
...luotu rockin äärirajoista.
Se on epänormaalia... Jotakin epänormaalia.
Sitä samaa on myös muodissa. Sitä kutsutaan goottilolitaksi.
Moottoripyöräilijöillä on prätkänsä.
Jokaisella alalla on poikkeavuutensa.
Niillä poikkeavuuksilla on omat sääntönsä.
Ne vapauttavat ihmiset arkipäiväisistä asioista.
Se on niiden funktio maailmassa.
Testatakseni animen rajoja haastattelin kolmea Tokion siisteintä tekijää.
TUOTTAJA
Durarara!! -sarjassa on hahmo, joka puhuu puhelimensa kautta.
Minusta se oli hauskaa,
joten yritin sitä itse, kun sopiva sovellus julkaistiin.
Edellinen kommenttini oli vitsi.
Käytän sovellusta, koska satutin kurkkuni.
Äänitin ääntäni sovellukseen monia tunteja.
Nyt sovellus muuttaa syötetyn tekstin puheeksi.
Mistä Kengan Ashura kertoo?
Yhtiöiden välisiä riitoja -
ei riidellä suoraan.
Yhtiöt palkkaavat taistelijoita, jotka sopivat asiat taistellen.
Se on tarina väkivallasta ja politiikasta.
Kishi selitti minulle,
että hän halusi luoda kokonaisen sarjan tietokonekuvituksena.
Kengan Ashuran pääkomponentti on taistelijoiden kehot,
niinpä se taisi mennä jotenkin näin:
"Piirretäänkö lihakset kuten panssari?"
Olin myyty.
Kishi sanoi, että kun ihmiset olivat katsoneet Kengan Ashuran,
he eivät saisi ajatella katsoneensa tietokoneella piirretyn elokuvan,
vaan tavallisen japanilaisen animen.
Hän halusi, ettei elokuvaa huomaisi tietokoneella tehdyksi.
Se oli hänen teemansa.
OHJAAJA
Sarja kertoo sanalla sanoen taistelemisesta.
Se on epätavallista animessa, joten se on kai ainutkertaista.
Inspiraationi?
Inspiroidun, kun vähiten mietin asiaa.
Saan ideoita arjen keskellä, kuten kylvyssä ollessani.
Silloin syntyy paljon ideoita.
Käyn treenaamassa salilla.
Yritän saada itseni liikkumaan.
Animaatio on käsintehtyä 3D-taidetta.
Tästä alasta on kehittynyt sellaisia animaatioita.
Halusin kokeilla sitä tähän sarjaan.
Onko se rankkaa henkilöstölle?
Onhan se. Se on heille tosi rankkaa.
He piirtävät käsin jokaisen ruudun.
Sen suhteen lopputuote on todellakin "tehty Japanissa".
Tapasin kaikki taistelijat, jotka osallistuivat tähän projektiin.
Menimme alkuperäiselle Gold's Gymille Los Angelesissa -
ja satuimme tapaamaan siellä Schwarzeneggerin.
Kättelimme häntä, ja hän antoi ottaa kuvia.
Kävimme Anime Expossa.
Ohjaajamme tapasi Gold's Gymissä Schwarzeneggerin.
Missä olit silloin?
Gold's Gymissä tietenkin!
TUOTTAJA
Oikeat taistelijat tekivät taistelukohtaukset tässä kerroksessa.
Käytimme nauhoitusta CG-animoinnin pohjana.
He todella taistelivat kunnolla.
Sitten muutimme nopeutta parantaaksemme kohtausta.
Loimme CG:n käsin. Kyse ei ollut liikkeenkaappaamisesta.
Emme käyttäneet liikkeenkaappausta.
Loimme taistelukohtaukset käsin. Se oli ohjaajan konsepti, jota noudatimme.
Se, mistä en pidä ohjaajassa... Hän on hieman...
Miten sanoisin sen?
Se on asia, jota rakastan hänessä.
Hän on mieletön tyyppi.
Kishi on mieletön.
Niinpä kaikki hänen ympärillään tyhmenevät.
Lapset odottavat animeamme!
Anteeksi!
#LAPSETODOTTAVAT
Ota muotokuva. Onko sinulla lähikuvaa?
Seiji! Puhelin, haloo.
TEHTY JAPANISSA
Mikään ei ole niin Japanissa tehty kuin Toei Animation.
Menin alkulähteelle katsomaan, mistä kaikki alkoi.
Toei on anime.
Alkuperäinen. Sen synnyinsija.
Se on lapsille.
Se on Japanin Disney, mutta hiiren sijaan -
heillä on kissa.
Ime siitä, Disney!
Jos varttui Japanissa, kasvoi Toein parissa.
JOHTAJA
NIMI: KOZO IKÄ: 71
HOROSKOOPPI: RAPU LEMPIHAHMO: SAINT SEIYA
Japanilainen animaatio, eli Toei Animation...
JOHTAJA
...aloitti heti Japanin hävittyä sodan. Se perustui Disneyhin.
Se oli upouusi ala.
Se antoi lapsille lohtua hävittyämme sodan.
Niin Toei Animation aloitti.
TOEIN TOSIFANI
NIMI: HARU IKÄ: 30
HOROSKOOPPI: VESIMIES LEMPIHAHMO: SAINT SEIYA
Katson sen ehdottomasti.
Olen seurannut Toei Animationia kauan.
TOEIN SUPERFANI
Esimerkiksi Slamdunk, Dragon Ball Z, Digimon.
Teen kuvituksia itsekin,
joten otan niistä mallia.
Koska ne tehdään tietokoneella,
osa entisistä faneista ei ehkä pysty hyväksymään sitä,
mutta mielestäni se tehdään nuoremman sukupolven takia.
Kiinnostaa nähdä, mitä siitä tulee.
Siksi Toei Animationin kohdeyleisö on aina lapset.
He tekevät animea, joka ilostuttaa heitä.
Ja heidän pitäisi jatkaa sitä.
Pidän sanonnasta "ystävyys, uurastus, voitto."
Miten opettaa se lapsille, siinä on animen hienous.
Se on radikaalia.
Onko teillä COSMOa?
Olen jo 70, joten se on melkein lopussa.
Kun elokuva -
tai TV-sarja on valmis, stressini hellittää.
Siihen asti olen stressaantunut.
COSMO kai pitää minut edelleen animen parissa.
Seiya, polta COSMOsi.
Saint Seiya
Jokainen nuori poika
Saint Seiya
Ou jee
Jotain tuollaista.
Musiikki on iso osa japanilaista kulttuuria ja animea.
Anime-ohjelmat tunnetaan liioitelluista rock-oopperamaisista tunnusmusiikeista.
Anime-fanit innostuvat musiikillisista seikoista.
-Evangelion! Tiedätkö tämän? -Tiedän.
-Voin laulaa sen. -Laula!
Musiikki on faneille kaikki kaikessa.
Seuraavaksi tapaamme heidän muusansa.
LAULAJA
Kun kuulin ensi kertaa kappaleen "A Cruel Angel's Thesis",
pidin sitä tosi vaikeana kappaleena.
En tiedä, montako kertaa olen laulanut sen.
Varmaan kymmeniä tuhansia kertoja.
Yleisön reaktio vaihtelee maittain,
mutta he kaikki laulavat mukana japaniksi.
Yllätyn joka kerta.
Tämänpäiväisen puvun suunnitteli stylistini Chica Hanashima.
-Mikä inspiroi pukua? -Tällä kertaa kuningatar.
Kuningatar!
En soittele puheluita ennen konserttia,
mutta jos soitan, soitan tyttärelleni.
Hän nukkuu.
Anteeksi, tyttäreni...
Hän sulki luurin.
Evangelionin viimeinen jakso on suosikkini.
Pidän viimeisestä jaksosta, vaikka se sai ristiriitaisen vastaanoton.
Jokaisella on mielipiteensä.
Minusta ne kohtaukset olivat filosofisimmat,
ja se tuntui herätykseltä.
Siksi pidän siitä.
Kappaleen sanoitusten filosofia -
riippuu mielestäni niiden tulkinnasta.
Mielessäni kohta "nuori mies, josta tulee myytti" -
tuntuu hyvin syvälliseltä laulaessani sitä.
Soitan nyt managerilleni.
Haloo?
Missä olet nyt?
Ulkopuolella.
Missä ulkopuolella?
Ulkopuolella on ulkopuolella.
Esiinny parhaasi mukaan.
Teen parhaani!
-Heippa. Pärjäile. -Kiitos. Hei.
En koskaan halunnut ammattilaulajaksi.
Hermoilen ennen lavalle menoa.
Oppiessani enemmän animesta -
minusta tuntui, että tiesin yhä vähemmän.
Anime oli alun perin lapsille. Palasin takaisin alkuun.
Japanilaiset pitävät söpöydestä.
Katso nyt näitä lapsia.
Kaikki nämä söpöläiset pitävät animesta.
Mikä on lempielokuvasi?
Ai niin. Kielimuuri.
Doraemon.
Aikatsu Friends.
Pretty Cure!
-"Leikitään taas." -Joo, leikitään taas.
Se olisi mahtavaa.
"Kawaii-kulttuuri" kääntyy "söpöyskulttuuriksi".
Mutta se ei ole vain lapsille.
Tiesitkö, että kawaii-kulttuuri alkoi 60-luvulla vastustuksena -
aikuisuudelle ja auktoriteetille?
Opiskelijat heittivät pois koulukirjansa ja lukivat vain mangaa. Kyllä.
Ja nyt kawaii-anime mullistaa animen.
Tosi söpö!
Tosi iso pää!
KÄSIKIRJOITTAJA
Rilakkuman sisällä on vanha mies, mutta se on vain huhua.
OHJAAJA
Se voi kuulemma olla Kaorun isä.
Huhujen mukaan.
PELKKÄ HUHU
RILAKKUMA JA KAORU
Näin luodaan stop motion -animaatio.
Ensimmäiseksi pitää -
koota kaikki, mikä näkyy kuvassa.
Ensin tehdään nuket, luodaan kuvamateriaali, huoneet -
ja nuket Rilakkumaa ja ihmisiä varten.
Ja sitten aletaan liikutella nukkeja.
Stop motion -animaation teko kestää...
Yhdeltä animaattorilta kestää koko päivä kuvata kymmenen sekunnin pätkä.
Pidän tuosta vetoketjusta Rilakkuman selässä.
Kaoru tarvitsee Rilakkumaa,
koska se on pehmeä ja lämmin, eikä tyttö voi elää ilman sitä.
En usko, että Kaorulla on vaikeuksia elämässä.
Meillä kaikilla on aikakausia,
kun tuntuu, ettei mikään onnistu.
Se osoittaa vain, että Kaoru on normaali,
aivan kuten me muutkin.
On tärkeää osata rentoutua,
koska jos on liian kiireinen,
voi unohtaa olla kiltti muille.
Ellei rentoudu, ruoka ei enää maistu hyvälle.
Makeita mykyjä? Ne ovat hyviä.
Suosikkejani ovat ne,
joissa on makeansuolainen kuorrute soijasta ja sokerista.
Ne soijakastikkeet ovat minunkin suosikkejani.
Nyt sellainen maistuisi. Saanko?
Tuo minullekin mykyjä, kiitos.
Käsikirjoituksessa on mukana jokaisen kuukauden päätapahtumat,
joita juhlitaan Japanissa huhtikuusta maaliskuuhun.
Vuodenaikojen takia -
laskimme auringon sijainnin yli 12 kuukauden ajalta luodaksemme valon.
Käytimme myös lunta ja kirsikankukkia kuvaamaan vuodenaikoja.
Halusin jokaisen voivan samaistua häneen.
Käytimme stop motion -animaatiota ensimmäisen kerran,
joten tiesin, että voisimme tehdä ennennäkemättömiä asioita,
niinpä päästin mielikuvitukseni valloilleen.
Ja annoin sen johdattaa minut täysin erilaiseen maailmaan.
Japanilainen kulttuuri keskittyy kunnioitukseen, arvostukseen ja ylpeyteen.
Varsinkin ylpeyteen työstä.
Käännös?
Japanilaiset paiskivat kovasti töitä.
Ehkä se tarttui minuunkin.
Tein töitä kovemmin kuin koskaan saadakseni tämän elokuvan valmiiksi.
Minun oli löydettävä animen ydin tai jäisin ikuisesti kyydistä.
Haastattelin Aggretsukon luojia. Elokuva vastustaa toimistokulttuuria -
uudella tavalla, joka on sekä kawaii että siistiä.
OHJAAJA
Rarecho-nimi on peräisin amatööriajoiltani.
Käytin sitä netissä nimimerkkinäni. Se ei tarkoita mitään.
Nimi vain juolahti mieleeni.
Ja nyt 46-vuotiaana nimi on yhä käytössä,
ja se saa minut huolestuneeksi.
HAHMOSUUNNITTELIJA
Olen hahmosuunnittelija.
Valitsen hahmojen ulkoasun ja sen, miten ne käyttäytyvät Aggretsukossa.
Pidän tätä naamaria, koska -
olen vähän ujo.
Kun esitin ideani ensi kertaa Sanriolle,
en käyttänyt omaa ääntäni, kuten yleensä,
vaan pyysin vaimoani esittämään naispääosaa.
Sanrio ihastui hänen ääneensä ja halusi hänet rooliin.
Olin ihmeissäni. "Teemmekö tämän tosiaan?"
Nimeni on Retsuko.
25-vuotias ja sinkku. Skorpioni, A-veriryhmä.
Retsukossa yhdistyy monen ihmisen tarina.
Se on monen tuntemani ihmisen sekoitus.
Esimerkki kokemukseen perustuvasta inspiraatiosta...
Se tarina, jossa Retsuko meni töihin sandaaleissa ensimmäisessä jaksossa.
Olen tehnyt niin useasti.
Niin Retsuko heräsi henkiin.
Johtaja Gori ja Washimi olivat realistisempia.
Minua ei ollut tarkoitettu laulamaan death metalia.
Aloin laulaa, koska en tiennyt ketään muutakaan.
Ajattelin, että teen sen sitten itse.
Googlasin, miten lauletaan, ja harjoittelin kuukauden ajan.
Örinää ei ole tehty tällaisia mikrofoneja varten.
Teetä.
Anteeksi?
Miksi death metalia?
Kun ystäväni murahteli, se kuulosti death metalilta.
Ajattelin, että se sopisi mukaan.
Siksi Retsuko alkoi laulaa.
Aggretsukon teemat,
kuten se, kun Retsuko kyllästyy tarjoilemaan teetä,
ovat olleet osa japanilaista komediaa jo kolmen viime vuosikymmenen ajan.
Yllätyin, että ulkomaalaiset pitivät sitä hauskana.
Mutta viimeaikaisen #MeToo-liikkeen myötä -
ehkä maailma ei ole kehittynyt niin paljon kuin luulin.
Sekin kuuluu työhön. Siis naisille!
Surkea pomo!
Jos minulla olisi vapaa-aikaa,
tahtoisin nukkua.
Viimeinen googlettamani asia? Se oli egokatsaus. Oma nimeni.
Mutta koska Netflixissä voi jättää alun ja lopun väliin,
ihmiset eivät tunne minua.
Maailmanloppu-karaokea ypöyksin Paranna toimistotyön haavat
#VedäTäysilläTyttö
Tukehdu raivooni!
Minusta alkoi tuntua, että otteeni lipsui,
ja Japanin ristiriidat alkoivat rasittaa.
Mistä johtuu Aggretsukon kaltainen aggressiivinen ja inhorealistinen anime,
kun Japani ei ole lainkaan inhorealistinen?
Olisi vähättelyä sanoa, että Japanissa on siistiä.
Se on tahraton.
Roskia ei ole.
Se on jo vaikuttavaa. Sitten tajuaa, ettei missään edes ole roskakoreja.
Tokio ei ole vain siisti. Se on vehreä.
Ehkä myös se tukee tätä taidemuotoa.
Anime käsittelee tärkeitä asioita,
kuten ilmastonmuutosta, teknologiaa, maailmanloppua, utopiaa,
kasviston ja eläimistön mutaatioita ja rapuja.
Valtavia ihmisiä syöviä rapuja.
Eräässä animessa on jopa kaikki edellä mainitut.
Ai niin, ja tyttöenergiaa.
7SEEDS kertoo maailmasta, jossa ihmiset kuolivat sukupuuttoon -
luonnonkatastrofien takia.
OHJAAJA
Mikä yhdistää 7SEEDSin maailmaa ja meidän maailmaamme?
Olosuhteet ovat erilaiset,
mutta samoja asioita tapahtuu kummassakin maailmassa.
Luovan prosessin aikana -
suunnitellessamme päähenkilöiden käytöstä -
ja ohjatessani heidän liikkeitään, se tuntui nykyajalta,
ja heidän tilanteensa oli samanlainen kuin meidän.
Minusta se on hieno sarja ja siinä on hyvät hahmot.
7SEEDS on tosi mielenkiintoinen sarja!
7SEEDS on mahtava!
7SEEDS on kiinnostava! Paras!
7SEEDS!
7SEEDSin suosio naisten keskuudessa -
johtuu siitä, että sarjan jokainen naishahmo on eri tavalla voimakas.
Mieshahmot ovat joko kilttejä tai vahvoja.
Minusta jokainen hahmo on omalla tavallaan kiehtova.
"7SEEDS" tarkoittaa seitsemää siementä.
Jokainen tulevaisuuteen lähetetty poika ja tyttö on siemen.
7SEEDS eroaa muista tyttöjen mangasta,
jotka useimmat keskittyvät romantiikkaan.
Tämä sarja on erilainen -
ja käsittelee syvemmin selviytymistä.
Ellen olisi animaatioalalla,
tekisin jotain astronomiaan liittyvää.
Astronomia. Kaikilla animen luojilla tuntuu olevan varasuunnitelma.
Tarvitsen sellaisen.
Mikä se olisi?
OHJAAJA
Halusin olla kokki.
Luulen, että olisin hyvä siinä.
Jos en olisi animaatioalalla?
Vaarallinen kysymys.
Erittäin vaarallinen kysymys.
Animaattorin elämä ei nimittäin ole kuin puistossa käyskentelyä.
Se voi olla musertavaa, ahdistavaa, kuluttavaa.
Ja kuten aloin huomata, uskomattoman yksinäistä.
Muuttaisinko Tokioon lopullisesti?
En. Kaipaan perhettäni liikaa.
OHJAAJA
Opiskeluajoista lähtien olen työskennellyt 20-tuntisia päiviä -
tehden elokuvia uupumukseen asti.
Elokuvan teko on todella stressaavaa.
Jos olisi vapaa-aikaa, nukkuisin kuusi tuntia joka päivä.
Tuotannoissa on vaikeaa pitää vapaata. On kiire.
Jos minulla olisi vapaa-aikaa,
tahtoisin nukkua.
Seuraava askeleesi?
Viettää helppoa elämää?
Siilien hoitaminen.
Se on varasuunnitelmani.
SIILIKAHVILA
Aloin epäillä kaikkea.
Päätöstäni tulla Japaniin.
Kykyäni kertoa tätä tarinaa.
Kaikki anime-tekijät alkoivat vaikuttaa kovin kaukaisilta.
Miten he pystyvät jatkamaan nukkumatta ja luoden jatkuvasti uutta?
Varsinkin ne, jotka ovat tehneet tätä vuosikymmeniä.
Kun lauloin Ultramanin kappaleen pojalleni,
hän kysyi, mikä se on.
Sanoin, että se on Ultramanin laulu. Sitten hänkin alkoi pitää Ultramanista.
Katsoimme vanhan ja uuden sarjan.
Pidämme Ultramanista. Ultraman -asento.
Halusin suunnitella autoja.
Olisin halunnut tehdä sitä työkseni.
URA-AIKAJANA
Ensimmäinen ohjaukseni oli Madox 01.
Se oli lyhyt, 40 minuutin alkuperäisanimaatio, OVA.
URA-AIKAJANA
Ensimmäinen ohjaukseni oli Patlabor Minimum.
Ne lyhytelokuvat olivat mukana ohjelmassa nimeltä Patlabor.
Piirsin animaatioita käsin vuosikymmeniä.
Sitten tapahtui jotain,
mikä toi esiin työtämme ja maailmankuvaamme.
Kuten tietokonegrafiikat. Niistä puhuttiin uutisissa,
ja ajattelin, että näin se jatkuu tästä lähtien.
Niin ilmestyy ensimmäinen APPLESEED -elokuva.
Käytin siinä ensimmäistä kertaa liikkeenkaappausta -
ja 3DCG:tä.
Pisimpään olen ollut mukana Ghost in the Shellissä.
Siitä tehtiin kaksi sarjaa.
Tein myös täyspitkän teatterielokuvan.
Eden of the East oli ensimmäinen täysin oma sarjani.
Käytin paljon aikaa Captain Harlock -elokuvan parissa,
täyspitkän CG-elokuvan.
Sen tekeminen kesti yli viisi vuotta.
En muista kaikkia yksityiskohtia,
mutta Aramaki halusi alun perin luoda -
erilaisen Ghost in the Shell -sarjan.
Olin juhlissa,
ja tuottaja Ishikawa sattui istumaan vieressäni.
Ajattelin kysyä, kun hän oli siinä.
Niinpä Aramaki ja minä päätimme tehdä Ghost in the Shell -sarjan yhdessä.
Mutta me kummatkin ohjasimme muita projekteja -
emmekä voineet aloittaa heti,
mutta tekeillä oli toinenkin projekti.
Se oli Ultraman, jota tarjottiin meille.
Olemme molemmat sitä sukupolvea, joka varttui Ultramanin parissa,
joten olimme tosi innoissamme.
Visuaaliselta kannalta -
hienot toimintakohtaukset ovat mahtavia,
mutta koska CG perustuu liikkeenkaappaukseen,
ihmiset muistuttavat enemmän ihmisiä -
ja ovat samalla karkeampia.
Se yhdistelmä inhimillistä karkeutta ja animen sulavuutta -
on sitä, mitä haluan tavoitella.
Raja alkoi tulla vastaan,
mikä on vaikeaa Tokiossa,
koska se tuntuu paikalta, jossa ei ole rajoja.
Automaattisista ravintoloista -
luotijuniin -
ja maailman vaikeaselkoisimpiin vessoihin.
Japani elää jo tulevaisuutta.
Kaikessa on kyse automaatiosta, varsinkin animaatiossa.
LUOVA JOHTAJA
En voi sietää toistuvia tehtäviä. Kunpa voisimme käyttää tietokoneita -
niihin kaikkiin.
3DCG vaatii monia prosesseja...
VALVOVA OHJAAJA
...ja elementtejä kuvien luontiin.
Nyt selitän jokaisen prosessin.
ANIMATIC-LUONNOS
Tämä on osa animatic-luonnosta.
Raakadatan avulla voimme kokeilla asioita keksiäksemme,
miten luoda mielessämme olevat kohtaukset.
Sitten aloitetaan mallinnus.
MALLINNUS
SOMMITTELU
Halusin nyrkin uppoavan lihaan syvemmälle.
Ja halusin iskukohdan pullistuvan tästä.
Tämä on tehoste.
Tästä näkee, että iskun voima on niin kova,
että lihaksesta pääsee ulos höyryä.
Haluan sen tulevan ulos raosta,
mutta se vaatisi liikaa työtä.
Siksi höyry ilmestyy pinnalta.
Huijasimme tässä kohtauksessa.
VALAISTUS
Valaistus taas...
Sormukseen osuu paljon valoa,
koska halusin luoda taisteluun välkettä.
Hahmojen tunteet ovat yhteydessä valon väriin.
Juutuin ajatukseen välkkeestä -
tehokeinona.
Tavoitteeni ei ole luoda uudelleen Japanin animea 3DCG:nä -
vaan käyttää amerikkalaisia sarjakuvia, joista pidän tosi paljon,
ja löytää keino saada ne liikkumaan sillä tyylillä.
Se on tavoitteeni.
Ohjaajalla on kolme hyvin perustavanlaatuista työtä:
Pitää olla visio. Pitää valita. Pitää päättää.
En tiennyt, mitä tehdä.
Animen ydin pitää kai löytää vaikeimman kautta.
Lähetän paikalle apujoukkoja. Tämä on kuulustelu.
-Nimi? -Rui Kuroki.
-Ikä? -41.
-Kotikaupunki? -Tokio.
-Inhoat? -Vanhenemista.
TUOTTAJA
Mitä söit lounaaksi?
-En ole syönyt. -Mikset?
Ei ole aikaa.
-Kenelle työskentelet? -Itselleni.
-Miten tulit tänne? -Autolla.
-Onko lemmikkejä? -Ei.
-Koira vai kissa? -Koira.
-Lempiruoka? -Ravut.
-Kauanko olet asunut täällä? -Neljäkymmentä vuotta.
-Lempiväri? -Musta.
-Lempielokuva? -Haamujengi.
-Missä me olemme? -I.G:ssä.
-Mitä teet työksesi? -Tuotan animaatioita.
-Ensimmäisen animesi nimi? -Kill Bill.
-Montako animea olet tuottanut? -Yli 20.
Suosikkisi niiden joukosta?
B: The Beginning.
Ketä kunnioitat?
Ketä kunnioitan?
Isääni.
Mistä saat inspiraation?
Toisten ihmisten aivoista.
-Mitä perheesi ajattelee työstäsi? -He ovat ylpeitä siitä.
-Mitä googletit viimeksi? -Stan Lee.
Vaikein tekemäsi projekti?
Kill Bill.
Suosikkikirjailijasi?
Suosikkikirjailijani? William Burroughs.
Lopullinen tavoitteesi?
Päästä taivaaseen.
-Seuraava askeleesi? -Viettää helppoa elämää?
-Pitäisikö huolestua? -Ei tarvitse.
-Oletko Keith? -En.
-Oletko Koku? -En.
-Oletko Killer B? -En.
Mikä on toisen kauden kliimaksi?
En voi kertoa.
Kävi ilmi, että tarvitsin tätä ymmärtääkseni animea,
en tehdäkseni parempia elokuvia.
Kyse on hyväksynnästä, inspiraatiosta -
ja siitä, minkä animen tekijät tiesivät koko ajan.
Japanin ristiriidat eivät ole hämmentäviä vaan elintärkeitä.
Rentoudu kaaoksessa, niin ideat virtaavat.
Miten saan ideoita?
Saan ideoita arjen keskellä, kuten kylvyssä ollessani.
Pesulla ollessani.
Esimerkiksi kylvyssä.
Yleensä suihkussa.
Niitä tulee jatkuvasti, esimerkiksi kävelyllä.
Matkalla töistä.
...tai kun vain kävelen siellä.
Ideat eivät kysy paikkaa tai aikaa.
Kysymys ei ole siitä, mitä anime on.
Miten ja miksi sitä tehdään, mikä saa fanit pitämään siitä?
Kyse ei ole vain tekijöistä: ideoijista, unelmoijista,
visionääreistä, joilla on pokkaa sanoa, etteivät välitä paskaakaan.
Animea yhdistävä tekijä on se,
miten se tekee ihmisestä osan jotakin suurempaa.
Miten se hyväksyy ihmisen tähän hulluun yhteisöön.
Ja miten se saa tuntemaan, ettei ole yksin.
Hylkiöiden tekemää toisille hylkiöille.
Sillä ei ollut väliä, mitä ja missä opiskelin.
Jos näin jonkun Wolverine-t-paidassa,
tiesin, että voisin puhua hänelle X-Menistä.
Se yhdisti kulttuureita.
Verho on vedetty sivuun.
Tervetuloa animen maailmaan.
Kaikki mainitut anime-ohjelmat ovat nyt saatavilla Netflixistä.